EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
June!
Jag är ledsen, men jag måste prata med dig om June.
Kan du tänka dig att se nån annans minnen,
känna deras känslor,
ha en djup förståelse för nån?
Vem de är, vad de har upplevt.
Vilka de har älskat.
Man kan nästan leva nån annans liv.
För att hjälpa June få kontroll måste jag förstå hennes rottrauma.
Min gissning är att rädsla får henne att skifta.
Steinar misskötte situationen,
men han var väl hennes första skiftning?
Just det. Han som du skickade för att kidnappa henne?
Ja. Han misskötte det.
Kan du berätta om den kvällen?
Jag behöver hjälp.
Vi vill väl inte upprepa gårdagen?
Släpp ut mig!
Min kära...
Vad är det som är fel?
Jag sov dåligt. Jag hade en mardröm.
Om?
Att Freya fortfarande var här.
- Godmorgon. - Godmorgon.
Jag brygger te.
Var är Harry?
Harry bestämde sig tyvärr för att åka.
Han kom till mig igår. Vi hade ett bra snack.
Han kunde inte hjälpa dig längre.
- Sa han det? - Jag förklarade
vad vi gör här och hur jag kan hjälpa dig.
- Han sa att det är bäst för dig. - Det sa han inte till mig.
Han...
Han känner att han förlorar dig vid varje skiftning.
- Efter det med din mamma... - Det var en olycka.
- Du styrde inte gåvan. - Det är ingen gåva.
- June, du är väldigt speciell. - Jag vill inte vara det.
Sluta. Bråka inte.
Oroa dig inte, jag tog Harry över sjön.
Jag tog honom till Holenfjorden.
Han är säkert hemma nu.
Jag kan hjälpa dig, jag lovar.
Koncentrera dig på dig själv
och arbetet vi gör för dig.
June.
Gjorde jag rätt?
När jag kom hit.
Ja.
Vi tar hand om dig.
Tänk att Harry åkte.
Sanctum passar inte alla.
Elena?
June vill prata med dig.
Vi kan inte upprepa gårdagen.
Jag ber er att vara på motsatta sidor av rummet.
Okej?
Jag väntar utanför med dörren öppen.
Hur gjorde du igår?
- Var I mitt huvud? - Jag vet inte.
Det händer.
Jag är ledsen att du såg det.
Det var därför jag åkte. För att skydda er.
Det här är en bra plats.
- Rätt plats. - Jag hoppas det.
- Jag måste lagas. - Du är inte sönder.
Är jag inte?
Vi är väl här för att nåt är fel?
Och behöver hjälp?
Jag ska jobba hårt på att bli bra.
För mig, inte dig.
Sen ska jag hitta Harry.
Freya?
Jag kan inte längre. Jag är så rädd.
Vi är förpliktigade till behandlingen. Ben vill hjälpa oss.
Han tvingar mig att se Steinars minnen.
Jag vill inte se dem.
Minnen. Struntprat. Skiftare kan inte se minnen.
- Varför ljuger du? - Jag ljuger inte.
Mamma, jag åker. Följ med.
Sanctum är vårt hem nu.
Vårt första trygga hem.
Mamma!
Freya?
Jag kan inte följa med dig.
Om du åker...
...ses vi aldrig mer.
Freya?
De är inte vana vid främmande män.
Förutom dig.
Du är gömd I vildmarken.
Du och kvinnorna.
De har likadana klänningar och lyder dig.
Du litar ej på mig.
Du vill vara David Koresh och det här är ditt Waco.
Sigrid var den första.
Hon var annorlunda när hon kom.
Det tog lång tid och var svårt,
men hon är centrerad.
- Centrerad? - Hon skiftar inte.
Genom särskild psykologisk förståelse
har hon total kontroll över sin utlösare.
Nu är hon som du och jag.
Vi är I vildmarken
för att undvika folk som inte förstår.
Det förstår du väl?
Du ville ta June till en skotsk ö.
Stämmer det?
Du kan inte hjälpa henne, John. Det vet vi.
Kanske.
- Om hon stannar stannar jag. - Visst.
Nej, vi...
Vi får inte vidröras enligt reglerna.
- Mår du bra? - Ja.
- Och du? - Ja.
Vi måste hem.
Jag vet vad som hände med mamma.
Det var väl därför vi skulle åka? Du ville skydda mig.
- Skydda andra från mig. - Nej.
Att kontrollera ditt liv var fel.
Jag borde pratat med och förberett dig.
- Jag var rädd. - Med rätta.
Du vet inte vad jag är kapabel till.
Jag måste ta ansvar för vad jag är.
Jag är inte normal.
Jag måste stanna på Sanctum med dessa kvinnor.
De kanske kan hjälpa mig.
Harry berättade om tjejen ni träffade, Kam.
- Hon sa att det är farligt. - Hon var farlig.
- Hon svek oss. - Stannar Harry?
Harry har åkt.
- Igår kväll. - Va?
Ben hjälpte honom.
Inte en chans.
Han skulle aldrig åka. Han blev tvingad.
Nej, pappa. Jag klandrar honom inte.
Han vet vad mamma gjorde mot hans familj.
Han känner mig bättre än alla.
Hur kan han se på mig som förr?
Han älskar dig.
Älskar dig verkligen.
Glöm inte det.
Du bör inte vara här.
Du berättade allt, sa hon.
Den kvällen...
Människorna...
Vaknade de aldrig?
Kvinnan vaknade.
Den sista. Men inte de andra, de är katatoniska.
Och Lewis?
- Harry är hans son. - Han borde inte kommit.
Han skulle åkt utan mig. Han älskar henne.
Sa du inte att kärleken är viktigast?
- Det du saknar mest. - John...
Nej. Jag är här för June.
Hon bör vara hemma med sin familj.
Hon behöver mig.
Hon behöver nån som förstår henne mer än er.
- Hej. - Hej.
Mobilen spårades hit. Kollade kamerorna. Inget.
Kollade biluthyrarna igen. Ingen Harry Polk.
John McDaniel.
Kan man spåra hans hyrbil?
Jag ringer.
Vi hittar honom.
Vi hittar Harry.
Runa?
Hon är tillbaka.
- Ben, jag såg henne. - Vem?
Freya.
Har du varit I ladan idag?
Nej, men Steinar var där tidigare.
Jag trodde att han hjälpte Freya igen.
Lägg dig ner.
- Ja. - Vila.
Jag vill skåla.
För June, Sanctums senaste familjemedlem.
Det blir en utmaning,
men om du jobbar tillsammans med oss
lär du dig att kontrollera gåvan.
Att ha dig här förbättrar Sanctum.
Skål.
- Skål. - Skål.
Runa mår inte bra, så hon kommer inte.
Äter ni alltid så här?
- Som en familj? - Familjen är viktig.
Vi turas om att laga mat.
Delar recept.
Jag var inte så duktig när jag kom, men Runa lärde mig.
Du lärde dig allt snabbt här.
Var det svårt?
Behandlingen.
Ja, men värt det.
Du måste lita på dr Halvorson.
Sigrid, eller hur?
Läkaren säger att du är botad.
Vi säger inte så, men ja.
- Varför åker du inte? - Alla kvinnor är unika här.
Det är inte så enkelt.
Du sa att hon är som oss.
Hon måste väl inte vara här?
- I ett fängelse? - Pappa.
Snälla.
Så att du vet vad du ger dig in på.
Och du, Elena? Är du botad?
Nej, det tar tid.
- Och Runa? - Hon är centrerad.
Hon väljer att stanna och hjälpa mig och de andra kvinnorna.
Två är botade, men åker inte.
Det låter inte som hjälp.
Det är en plats för oss. För June.
- Hon är även min dotter. - Det är hennes beslut.
Du är så misstänksam, John.
Är det därför du bröt dig in på mitt kontor? Där jag hjälper till.
Enda platsen där de är trygga att tala om sina trauman och smärtor
utan att bli dömda.
Jag undrar vad du hittade som ledde till dessa frågor.
Det är dags för dig att åka, va?
Han har rätt, John. Du hör inte hit.
Du borde inte gått in där.
Du är inte en av oss.
June, lyssna på mig. Det är nåt konstigt med det här stället.
Harry visste det.
Han skulle aldrig åkt utan att säga hejdå.
John.
Förlåt, men jag bad dig inte komma.
Eller Harry.
Det var smärtsamt,
men Harry förstod att det inte passade honom.
Inte dig heller.
Stanna ikväll,
men jag kör dig till närmaste stad imorgon.
Hon berättade, vet du? Om vem du var.
- Vad är det? - Innan du kom hit.
Utrustningen måste vara på.
- Jag fixar det. - Ingen brydde sig.
Alla skrattade åt dig.
- Du var en patetisk förlorare... - Freya?
Freya!
- ...som ville vara speciell. - Vem är det?
- Runa. - Men du är inte det.
- Rör mig inte! - Snälla! Kom tillbaka.
- Är du? - Freya?
Du är vanlig.
Runa, snälla.
- Freya? - Du hatar dig själv för det.
Och att hon räddade dig.
Steinar?
Vad gör du här?
Jag är tillbaka.
Överraskad?
Vad gör du?
Lägg ner geväret.
- Det är Kam. - Hennes riktiga namn var Freya.
Ni måste se det här.
Jag är spänd...
Engelska, Freya.
Varför filmar du?
- Vad gör du? - Vad din mor gör är otroligt.
Om du är likadan vill jag fånga det,
fånga ögonblicket för oss.
Och om jag inte är det?
Vi tänker inte på det nu.
Jag har jobbat med din mor ett tag
och jag tror att hennes förmåga är knuten till emotionell smärta.
- Förstår du? - Hon åt mig att inte vara rädd.
Det stämmer. Är du redo?
Bra.
Förlåt.
- Okej. - Ni tror fel.
Det är okej, Freya.
Om du hör mig vill jag att du rör Steinar.
Fan!
Freya? Hör du mig?
Freya, titta på mig?
Kan du säga nåt?
Jag behöver en man som du.
En bra man.
En partner som kan behålla en hemlighet.
Vad sa du?
Det är vad du sa till Steinar.
Efter att du hade träffat min mor.
Hör på. Det är inte vad ni tror.
Det var I början när jag skapade behandlingen.
Behandling? Hon får elchocker.
Runa, visste du?
Hon visste.
Otroligt, Freya.
Du är olik din mor.
Jag vet inte hur du kommer in I Steinar.
Jag kan det bara.
Jag gillar inte det jag ser.
Kan vi sluta?
Inte just nu.
Vi måste förstå mer om vad du kan göra.
Men jag är så trött. Jag vill ha mamma.
Runa Gunnarsen, 56, född I Levanger, går mot grön dörr.
Vithårig bebis.
Min kära...
Mjuka leder.
Socialarbetare.
Ska du skifta?
Nej, och när jag kommer ut åker mamma och jag härifrån.
Hon älskar mig.
Jag räddade henne. Runa åker aldrig.
- Kan du stänga av? - Håll käften!
Varför gör du det?
Jag hjälper dig.
Han får inte göra samma sak mot dig.
Det är vad du är. Det är vad du gör.
Han säger att du kommer hitta dig själv.
Men du förlorar allt.
Den här platsen är giftig.
Ge dig bara hän. Du är självisk.
Jag förstår inte. Du jobbade för honom.
- Du var efter mig. - Nej...
Tillbaka. Gå dit.
June. Kom med mig.
Runa, snälla.
Du sa att vi var en familj. Du lovade att skydda oss.
Håll dig undan.
Du är ett monster. Du ljög.
- Du förrådde oss. - Dömer du mig?
Sigrid Vollen. En skadad fågel med hemligheter och sorger.
Ni har gjort värre saker, allihop.
- Lugn, ingen oro. - Lugn, ingen oro.
- Lugn... - Lugn, ingen oro.
June. Följ med mig.
Ben. Varför gör du det?
Jag sa att jag gör allt för dig.
- Vad som helst. - Skada inte nån annan.
June!
- Jag förstår inte. - Jag ska rädda dig, raring.
Jag ska rädda dig. Undan!
Lugn...
Lugn, ingen oro.
- Ben. Prata med mig. - In.
Du sa att han hade åkt!
June, är du okej?
Hallå! Vad händer? Hallå!
- June. Lyssna. - Vad gör du?
Varför är flickan så viktig? Berätta.
Du är viktig. Du är allt jag bryr mig om.
- Allt jag brytt mig om. - Jag förstår inte.
Din sjukdom. Du blir sämre, min kära.
Men hon är svaret. Du har sett det.
June kan hitta det som du inte minns.
Hon kan hitta vem du är.
Vi kan använda henne för att rädda dig.
Vill du att June skiftar till mig?
Kom igen, min kära. Efter allt vi har gått igenom.
Ja, förstår du inte?
Dina minnen ersätter hennes. Det är svaret.
- Vill du offra det här barnet? - Offra henne så att du kan leva. Ja!
Jag kan inte förlora dig.
- June, titta på mig. Hör på. - Tyst!
Du är June McDaniel.
- Tyst! - Du är June...
Lugn, ingen oro.
- June, du måste skifta. - Lugn, ingen oro.
June. Du måste skifta.
- Nej. - Jag dödar pojken om jag måste.
Jag dödar pojken.
June.
Snälla, skada honom inte.
June!
June, du måste röra Runa.
Gör det!
- June! - June. Gör det!
Det du sa I videon. Du hade rätt. Du räddade mig.
- Du måste inte göra det här. - Jo, min kära.
June, mår du bra?
- June, mår du bra? - Är du okej? Vad händer?
- Kom igen, Harry. - Nycklarna.
Mår du bra? June!
Har du avfyrat ett gevär förut?
Skada henne inte.
Jag sa: "Ge mig nycklarna."
Mår du bra?
- June! - June!
June!
Hör du mig, June?
Vad händer där inne?
- June! Är du okej? - June!
Runa, jag...
Vad gör du?
- June! - Runa.
- Du. Det är okej. - Okej.
Det är okej.
Förlåt.
Du och din familj bör åka..
Åk härifrån.
Jag är ledsen för Freya.
Du ska veta att hon...
...hon lever.
Jag träffade henne.
Kom.
Hej då, June.
Runa, lägg ner geväret.
Lägg ner det.
Dagen Freya rymde berättade hon allt som du hade gjort mot henne.
Steinar. Skiftningarna. Minnena.
Och nånstans visste jag att det var sant,
men jag sa att hon ljög.
För jag var...
...svag.
Min dotter...
Hon borde varit det viktigaste för mig.
Hon rymde inte bara från dig, utan från mig med.
- Runa, lyssna på... - Nej!
Nej.
All ansträngning för att få hit June.
Planerna på att hon skiftar till mig och räddar mig.
Men när min hjärna har gett upp,
vad skulle du göra då?
Låsa in och glömma bort mig?
Skulle June hjälpa dig med arbetet, de andra kvinnorna? Vara din partner?
Skulle hon sova I vår säng?
Jag skulle älska dig som alltid.
Han älskar dig ej.
Han behöver dig.
Han har alltid behövt dig, för han är inget utan dig.
Ja, och kanske är jag inget utan honom.
Säg inte så.
Vi byggde något ihop.
För oss, minns du?
Lyssna inte.
Sigrid...
Sigrid hade rätt.
Han är ett monster.
Det vet du.
Freya?
Freya.
Runa.
Jag kan inte förlåta dig.
Men jag ska inte bråka med dig.
Jag älskar henne.
Jag vet.
Sa han nåt om mig?
Min pappa?
När ni var tillsammans?
"Du borde träffa min son."
Trodde du att jag skulle lämna dig?
Jag vet inte.
June.
Ge mig handen.
Okej.
Det är du...
...och jag.
Alltid.
Vi kan göra det till ett hem.
För oss. Som vi har pratat om.
Stanna!
Stanna.
Snälla.
Stanna. Prata med mig.
Jag är inte Freya.
Inte längre.
Jag var tvungen.
Min flicka. Du kom tillbaka.
Jag kom för June.
Din dotter är borta.
Varför valde du honom?
För att...
Jag var rädd.
Svag.
Jag behövde honom.
Alla år som vi levde hårt och flyttade runt.
Jag stannade.
Jag tog hand om och skyddade dig.
Jag var barnet.
Jag behövde dig.
Han älskade dig för vad du är.
Jag älskade dig för vem du är.
Jag är så ledsen...
...för allt. Snälla...
Snälla...
Lämna mig inte igen.
Snälla.
Du borde träffa min son.
Mamma är på kajen med polisen.
- De väntar på oss. - Vad menar du?
Mamma har gått igenom Pennines-fallet. Väggarna är fulla.
Bilder på dig, Lil, sjuksköterskan...
Filmer på ögonen.
Övervakningsfilm på dig vid min pappa den kvällen.
Hon sa att du var farlig, men jag sa emot.
Raring, lyssna. Du behöver inte vara rädd.
Det kommer att bli bra.
- Kom. In I bilen. - Vad ska vi göra?
Nej.
- Nej. Jag lämnar dig inte. - Jag kan inte vara med dig.
Jag orsakar bara smärta.
Jag är ledsen för vad jag gjorde.
June.
Jag älskar dig.
Gå nu.
Gör det.
Tack.
För att du tog hand om June och Ryan.
Vill du göra det här?
Varsågod.
- Hur långt till andra sidan? - En timme.
Chris, kom.
Lyssna.
Det är Elena Askelaand, huvudmisstänkt I Pennines-fallet.
Var är Harry?
- Är han här? - Han mår bra.
- Jag åker inte utan honom. - Det är väl mig du vill ha?
Jag tog Lewis.
June är väl som du?
Hon skadar Harry, som du skadade Lewis.
Aldrig.
Lugn, ingen oro.
Vi måste åka.
- Ta henne. - Låt henne åka!!
Chris!
- Harry, sakta ner. - Om de tar oss är det över.
De tror du är farlig.
June?
June.
Åh nej...
Du, June.
Snälla.
June. Vakna.
Vakna.
Harry, vad händer?
Det är bra. Du kommer bli bra. Okej?
Harry, nej. Rör mig inte.
Nej.
Åh nej.
Det kommer att bli bra. Okej?
Men du måste lyssna på mig.
Okej?
- Jag är rädd. - Jag vet. Jag med.
Du måste göra som jag säger. Kan du det?
Du måste skifta till mig.
Bli mig och hitta nån som kan hjälpa dig.
Nej.
- Tänk om jag skadar dig? - Vi måste prova nåt.
Om du blir mig kan du väl inte skadas?
Nej, jag kan inte.
Du kan. Snälla.
Jag kan inte, Harry.
Jag kan inte.
Om du inte gör det...
...dör du.
Så, snälla.
Jag älskar dig, Harrison Polk.
Jag vet.
Jag älskar dig med.
Ja.
Vi ses igen snart.
Det är okej.
Harry!
- Rör mig inte! - Harry.
Nej.
Vakna. Snälla.
Harry!
Jag är June McDaniel.
Lugn, ingen oro.
Jag är June McDaniel.
Lugn, ingen oro.
Harry.
Snälla.
Kom igen. Kom tillbaka.
Kom tillbaka.
Harry. Kom tillbaka.
Vi ses igen. Snart.
Nej.
Undertexter: Anna Hiebsch